Membru al Uniunii Artiştilor Plastici şi al Cenaclului de arte plastice „Ion D. Negulici“, Grigore Stan a fost cucerit de pictură încă din copilărie, când, din cauza unui accident, a fost imobilizat la pat, în ghips, vreme de doi ani. În această lungă şi dificilă perioadă, mai ales pentru un copil, singura sa plăcere a fost să privească în jurul său şi să deseneze pe pereţi cu cărbunii din vatră.
Astfel, pentru Grigore Stan, pictura a devenit o salvare, un refugiu, un mod de a evada din cotidian şi de a trăi într-o lume mai bună şi mai frumoasă.
Artistul a lucrat mai întâi ca pictor de biserici alături de maestrul Samuilă Nicolae. Consacrarea a venit mai ales după 1989, cu numeroase expoziţii personale, autorul devenind deja un obişnuit al Cercului Militar din București dar și al Cazinoului de la Sinaia, ca locuri predilecte de expunere.